Du skal ikke tage den.
–Det er footballsæson. –Der er ingen kampe i aften.
Paulie, hvad er der?
–Jeg ville lave ostepølser til dig. –Hvad sker der?
Godt. Helt i orden. Jeg skal nok være der.
Chrissy!
–Det var svært at få fri i aften. –Det er måske nu, det sker.
Jeg skal møde i pænt tøj ved Modell's om en halv time. Med pudsede sko.
Du godeste! Christopher!
Find skjorte og slips frem. Ikke kamelia–slipset.
–Sådan et har Paulie også. –Utroligt. Jeg vidste, det ville ske!
Kan vi så komme væk herfra? Få en stor taglejlighed?
–Du siger op i dag. –Det tror du.
Et medlems kone serverer ikke.
Jeg er så stolt af dig.
–Jeg elsker dig. –Det gør du også klogt i.
Hvad er der?
Du bliver ringet op og tager af sted i rigtig godt humør.
Jeg er bekymret.
Du ser for mange film.
Hvordan går det, knægt?
–Nej, sæt dig foran. –Hvor skal vi hen?
Du ser godt ud. Træk manchetterne op.
Hvor skal vi hen, Sil?
Der er han.
Så er det altså nu?
Han sad på den ene røvballe hele vejen herover.
–Han ser for mange film. –Jeg sad sgu helt almindeligt.
Lad os komme i gang.
Se så at blive færdig.
I ved, hvorfor vi er her.
Hvis I er i tvivl, skal I sige det nu. Ingen vil klandre jer for det.
Når I først træder ind i familien, er der ingen vej ud.
Denne familie kommer før noget som helst andet.
Før koner og børn og mødre og fædre.
Det er et spørgsmål om ære. Skulle der ske noget –
–så I ikke kan arbejde, tager vi os af jer. Det er en del af det.
Hvis I har et problem, skal I bare sige det.
Til manden her. Han er som jeres far.
Uanset om det er med en indefra eller udefra –
–så går I til ham med det, og han løser det.
I holder jer inden for familien.
Frem med hånden.
Sankt Peter er min families helgen. Ligesom kortene brænder –
–vil I brænde i helvede, hvis I forråder jeres venner i familien.
Gnub hænderne sammen og gentag efter mig:
Lad mig brænde i helvede...
...hvis jeg forråder mine venner.
Tillykke.
–Mit hjerte hamrer stadig. –Du har klaret spillet godt.
–Ja, det er gået godt. –Nu er det dit.
–Jeg spekulerede på, hvad det blev. –Du er optaget i klubben.
Du skal tjene penge, og jeg skal slappe lidt af.
Du skal give mig ti procent af overskuddet hver opgørelsesdag.
Det er dit eneste problem.
Mit eneste problem er, at jeg skal give mine procenter til ham derhenne.
Sådan kører det i vores rækker.
Tænk på, hvad andre har at slås med.
Vores er kogt ned til ét problem. Det er ikke så ringe endda.
Der er et minimum på 6.000 hver uge. Jeg skal have noget ud af det.
6.000 kan være meget eller lidt. Alt efter, hvordan forretningen kører.
Jeg elsker dig, Paulie. Nu er vi sammen i det.
Jeg elsker også dig.
Noget nyt om havnefront–projektet i Newark?
Min mand i byrådet siger, at det er tæt på.
Der er også planer om et museum for videnskab og transport.
Mere cement. Mere af alt.
Tag den forpulede telefon.
–Har du det godt? –Med hensyn til min mor?
Sådan går det. Man samler stumperne op og fortsætter.
–Jeg mente dine anfald. –Det er ikke anfald.
Hvor ved du det fra?
Alle ved det. Det er helt i orden.
–Julius Cæsar havde epilepsi. –Jeg har ikke epilepsi.
Du skal passe på dig selv. Hjælper psykiateren?
–Nå, det ved du også. –Og hvad så?
Min søn var i terapi. Han fik en retskendelse for det med konen.
–De er lykkelige nu. –Hvad med privatlivet?
Vores familie har samarbejdet med Soprano–familien i lang tid.
Fredeligt og profitabelt. Det skal helst fortsætte.
–Gør det for mig. –Ja, Carmine.
–Du skal være god ved dig selv. –Det skal jeg nok.
Jeg sætter pris på din omtanke.
Jayne var besluttet på at komme ind i showbusiness.
Hun ringede til Paramount:
"Mit navn er Jayne Mansfield. Jeg vil være filmstjerne."
Der var en, der ringede til dig. En ung fyr.
Drew. Han spurgte, hvornår du kom hjem.
–Hvordan lød han? –Som en 15–årig.
Sig mig, er det din såkaldte forlovede?
Han er 19, og han kan blive ved hele natten.
–Hvornår tager du tilbage? –Det afhænger af bo–opgørelsen.
Bo? En faldefærdig rønne og noget gammelt dameundertøj.
–Trist, hvad det ender med. –Du ved, vi holder af dig.
Og du ved, vi kan lide at have dig i huset.
Men der står et stort hus. Og du vil have den bedst mulige pris for det.
Så for en sikkerheds skyld kunne du jo bo der.
Jeg har tænkt på det samme. Men jeg vil ikke tvinge Svetlana ud.
Jeg har talt med hende. Hun er på vej ud.
–Er hun? –Ja.
Alle tiders.
Så må jeg hellere pakke mine ting.
Du almægtige. Jeg kommer lige rundt.
Hvordan har du det, Roy?
Tillykke.
Hector, stor Old Blue Eyes til ham. Sodavand efter valg.
Se.
–Uden Tony er han et nul. –Nu er han inde i varmen.
–Min onkel Richie ville... –Men han gjorde det ikke.
–Chris, mine lykønskninger. –Dino.
Hej, Benny.
Tillykke.
–Hvornår slap du ud, Benny? –Vidnet sprang fra.
–Jackie, hvordan går det på Rutgers? –Jeg dropper det.
Vi talte netop om stedet. De har en café, som skovler penge ind.
Og det bedste er... Hvem skal stoppe én?
Studerende? Vagtmanden?
Hvorfor fortæller du ham det? Det er vores.
–Se dig for. –Kys mig i røven!
Det kan I klare udenfor. Vis respekt over for stedet.
–Jeg ved, hvor du bor! –Hørte du, hvad jeg sagde?
Hyggeligt at se dig, Chris. Husk Dino.
Jeg kan ikke længere tillade mig at blive set steder som det her.
Nu må det her snart give resultat, eller også må det slutte.
Jeg har talt med en samarbejdspartner om angstanfaldene.
Du har fået din gode betaling. Hvad handler det om?
Den nyeste behandling af angstsyndrom er en tretrinsraket.
–Det er altså et syndrom? –Antidepressiv medicin.
Psykoterapi og kognitiv adfærdsterapi.
Du får allerede medicinen. Hvis du er klar, kan du gå til adfærdspsykolog.
–Skal jeg tale med andre? –Du er jo ikke tilfreds med mig.
Hvis du er klar til at få det bedre mentalt, så lad os komme i gang.
Jeg er parat til at hjælpe. Men vi må grave dybere i tingene.
–Det sidste anfald, for eksempel. –Så siger vi det.
Min datter kom hjem med en sort. De sad i sofaen og så fjernsyn.
Kissemissede.
Og?
Hun gik ovenpå, og jeg fik en ærlig snak med abekatten.
Jeg bad ham holde sig fra min datter. Hun kom ned, og så kørte de.
–Og så kom anfaldet? –Nej, ikke lige med det samme.
Jeg ville smøre en mad, jeg åbnede skabet...
Jeg så en æske med Uncle Ben's Ris, og så lå jeg der.
Ris–logoet. Startede hyperventilationen, da du så risene?
Nej, jeg tog pølse og den slags ud af køleskabet.
Da du startede her... angstanfaldene med ænderne...
Som jeg husker det, var du ved at grille kød.
–Du har en god hukommelse. –Var det ikke pølser?
–Pølser. Bøffer. Jo. –Lad os gå tilbage til pølsen.
Den er jeg nødt til at tage. Det er højsæson.
Ja? 50? Det er lige i overkanten i ét spil.
Hvis han er god for dem, så fint. Men hold mig orienteret.
Undskyld. Hvor kom vi fra?
Forbindelsen mellem dine angstanfald og kød.
Sig det lige igen.
Så lukker Ohio State. Kampen starter nu.
–Holder du med Iowa? –Jeg holder med pengene.
Chris... Oregon mod USC. Kan du se? Jeg sagde, vi skulle lægge noget ud.
Oregon er bagud med 12. De ligger på 45 yard–linjen.
–Og der er ikke flere timeouts. –Deres goalkicker er stjernespiller.
–Hvorfor har ingen sagt det? –Se.
USC! Spillet kunne være startet på 18. Det er et top ti–hold.
Vi skulle have lagt noget ud. Det gjorde Paulie.
Er han her?
Er I døve? Pas telefonerne.
Et lille tilbageskridt.
–Det er ved at være koldt. –Det skulle blive varmt igen.
Godt football–vejr.
–Mor venter på kødet. –Er Jackie junior kommet?
–Det ved jeg ikke. –Lort. Han lovede at komme.
Tal ordentligt, når min søn er her.
Han holder vel en bås varm i pizza–baren. Ham og Dino Zerilli.
Hvad laver han? Jeg lovede hans far at holde ham fra det lort.
–Han er kronprinsen. –Ikke ham.
Gør mig en tjeneste. Pas på Jackie.
Den pølse skal vendes.
Et lille tilbageskridt, hva'?
Ro, din knægt kommer for sent. Han bør sættes på plads.
Han kommer, skat. Staklen har mistet sin far.
Jeg mistede min, da jeg var seks.
Ralph måtte gå ud af skolen for at opfostre sine søskende.
–Det skulle man ikke tro. –Knægten hader mig.
–Fordi jeg er forelsket i hans mor. –Hvad taler vi om?
Er der nogle søde heppepiger?
Der er ikke heppekor på begynderhold.
Det her er Mario Batalis bønner med parmesan.
–Unge mand... –Det er mig.
–Meadow! –Hvem er det?
–Meadow. Hvad laver du? –Ingenting. Hvad laver I?
Søndagsmiddag. Vil du tale med far? Han er udenfor.
–Afbrænder han kors? –Det er ikke tiden til den slags.
–Din bror vil tale med dig. –Nej, jeg vil ej.
–Hallo? –Hvordan går det?
–Alle er her. Det er møgkedeligt. –Er det Jackie?
Nej, det er Meadow.
Vent. Der er en anden samtale.
–Er min mor der? –Ja. Tante Ro...
Jeg smutter.
–Hvor er du? –Jeg kan ikke nå det.
–Vi venter på dig. Du lovede. –Skråt op.
Sådan som han taler til mig...
Jeg kan bede Tony tage en god snak med ham.
Paulie?
–Hvad er klokken? –Det er næsten det hele.
Warren har vel fortalt dig om Oregon–USC.
Det er uacceptabelt.
–Der er 4.000. Du skal nok få resten. –Udtrykte jeg mig ikke klart?
Skide collegekampe. Men jeg har lært en værdifuld lektie.
–Jeg driver ikke skole. –Paulie, det er mig.
–Du ved, jeg skaffer dem. –Det her handler ikke om venskab.
–Du arbejder for mig. –Ja, og...
Hør efter. Du får et par dage mere.
Men det koster dig 2.000 ekstra, så du husker det en anden gang.
Er det forstået?
Du skal ikke sende mig de øjne. Det er ikke mig, der er på røven.
Hej. Noget nyt fra den studerende? Hvordan klarer Carm den tomme rede?
Meadow kommer ustandselig. Godt, hun ikke kom længere væk.
De har haft det for godt derhjemme.
De har det bedre med os, end vi havde det med vores forældre.
–Hvad er klokken? –Jeg er her jo.
–Af respekt for min far. –Jeg skal lige ringe.
Sæt dig.
–Noget at spise? –Jeg er ikke sulten.
Det er ellers et frokostmøde.
Noget at drikke?
Tag brillerne af.
Jeg vil sige et par ting. Jeg vil bruge nogle grimme ord.
Og det må du bare tage til dig.
Du tror, jeg har nakket din onkel.
Du vil sikkert ikke tro mig, men det har jeg altså ikke.
Og så har jeg dårligt nyt til dig. Se på mig. Se på mig.
–Din onkel var stikker. –Nul!
Sæt dig.
Din onkel var stikker, og nu er han vidnebeskyttet.
–Du taler om min fars bror. –Jeg er næsten i familie med dig.
Tror du, jeg er den eneste, der ved det her om Richie?
Spørg hvem som helst. Det skadede os alle.
Du almægtige.
Ved du, hvor nært din far og jeg stod hinanden?
Han ønskede ikke, at du skulle ende i det her.
–Du skulle være læge. –Gider du lige?
Ud over at tjene styrtende, så sidder læger i en magtfuld position.
Jeg er ikke læge. Ved du, hvor hårdt lægestudiet er?
Hvor mange år det tager? Jeg overvejede kiropraktik.
–Men det vil jeg også få svært ved. –Du dropper vel ikke Rutgers?
Nej. Men forprøverne tog næsten livet af mig.
–Jeg tog dem, fordi min far var syg. –Han ønskede ikke dette liv for dig.
Og ved du hvad? Jeg ønsker det heller ikke for min søn.
Giv dem så tørt på! Hvad er det her for noget?
Hvorfor går fjolset efter den med den angrebslinje?
Hvorfor er min knægt på bænken?
Begynderreglerne siger, at alle får en periode på banen.
Pucillo bytter med Posato.
Pucillo har spillet. Sæt min knægt ind.
Reglerne.
Jeg sagde jo, de ikke klarede den.
Er du sindssyg, dommer?
Hvad sagde du? Kom herhen og sig det.
Romano. Paradentose–specialisten.
Se. Anthony skal på banen.
Det er A.J.
–Flot, A.J.! –Flot.
Det er min søn.
Du har næse for spillet. Det kan ikke læres.
En forsvarsspiller skal have styrke og godt benarbejde.
Da jeg spillede, trænede jeg dagligt, til min skulder var et åbent sår.
Man skal også belønne sig selv. Så jeg giver hotdogs på Stewart's.
–Jeg vil hellere hjem. –Du burde være i den 7. himmel.
Skal vi spille Nintendo?
–Hvornår smider du den tingest ud? –Hvorfor?
Godt. Nintendo.
Lad os tage på Stewart's.
–Ja? –Ja.
–Ja? –Du må komme hjem og spise.
Nu? Det er vores travleste tid.
Vi skal ikke ende med at blive en familie, som spiser stående.
Jeg kommer.
Må jeg få kartoflerne?
Anthony, kartoflerne.
–Undskyld. –Hver aften.
Hæld noget mere op.
Du skal have stærke knogler for at klare tacklingerne.
–Hvordan har I haft det i dag? –Travlt.
Nana spurgte, hvor du vil på college du.
–Det ved jeg ikke. –West Point.
Det har du sagt. Du sad lige der. Du sagde Harvard eller West Point.
Det har jeg aldrig sagt. Jeg ville aldrig komme ind.
–Kan vi ikke tænde fjernsynet? –Nej.
Den er jeg nødt til at tage.
–Ja? –Er mor der?
–Hej, hvordan har du det? –Er mor der?
Ja, hun er her. Hvordan går det med skolen?
Fint. Er mor der?
–Må jeg tale med Meadow? –Værsgo.
Hallo?
Har du hørt, hvad der er sket med Bobby Capobianco?
Jeg har det skidt med at have taget dit gamle værelse.
–Glem det. Du er jo på plads derinde. –Du kan sove i din mors værelse.
–Ellers tak. –Det er ikke lang tid.
Bills børn flytter hjem til deres mor sidst på ugen.
Så flytter jeg ind hos ham.
Det er helt i orden. Jeg er glad for at kunne hjælpe dig.
Og min bror sov som en sten på det værelse.
Undskyld min opførsel ved begravelsen.
–Janice, du kan ikke få pladerne. –Vil du ikke overveje det?
Livia havde ikke skrevet testamente, men besiddelse vejer tungt.
–Det vil vi ikke gå ind i. –Jeg har det sådan...
Hun er her ikke, så man kan spørge hende.
Det er vigtigt for mig.
Jeg troede, hvis vi bare var os to, kunne jeg få dig til at forstå –
–hvor meget de plader betyder for mig.
Lov mig, at du vil sove på det.
–Det var den skide fugl i vinduet! –Det var et tilfælde.
Jeg lavede penge i spillebutikken. Nu går det hele ad helvede til.
Fuglen er vigtig, hvis den er i huset. Det varsler død, ikke uheld.
–Vil din mor låne mig pengene? –Hun betaler af på sin operation.
–Hvor er det armbånd, jeg gav dig? –Du kan sælge din Range Rover.
Undskyld.
For fanden da.
Janice! Janice! Janice!
Janice!
Lede møgkælling. Må hun brænde i helvede!
–Hallo. –Hallo, det er Svetlana.
Den so har stjålet mit ben.
–Endollarsedler? Du skylder mig 300. –Jeg blev rullet...
Jeg vil have mine penge!
Lort.
–Har Janice ringet? –Nej.
Dav, Tony. Hvordan har du haft det?
Hvad laver hun her?
Hun kom med mit gamle ben. Noget værre lort. Lavet i Rusland.
Jeg har tabt mig, så jeg kan ikke bruge det.
–Efter en time gør det ondt. –Jeg skal giftes. Vidste du det?
–Det har du sagt. Held og lykke. –Hun kom piller i min Sprite.
–Jeg savner dig så meget, Tony. –Lad os blive ved emnet.
–Din kusine mangler et ben. –$20.000 kostede det ben, hun tog.
Bevægelig fod. Seneste teknologi med lodret stødophæng.
Plus kalveskindsstøvle. Kenneth Cole.
Du vil ikke engang tale med mig. Hvorfor kan vi ikke være venner?
Jeg aner ikke, hvad jeg laver her. Men det har du vel arrangeret.
–Benet kunne være ordnet pr. telefon. –Undskyld.
Det er ikke din skyld. Jeg er ked af det med dit ben.
Jeg skal nok få fat i Janice.
–Har Janice lagt mad i køleskabet? –Nej, men jeg har juice.
Og så er der to øl.
Og din mors slagtervarer kommer stadig hver uge.
Southern California imod Notre Dame. Vi er til football i South Bend.
På gensyn i næste uge.
Jeg skulle lige til at ringe til dig, Johnny.
–Kan vi tale sammen i enrum? –Jeg har travlt.
Du ville ringe. Og nu har du travlt.
–Er der noget, du vil have, Junior? –Nej, ellers tak.
Det tager kun et øjeblik.
Anthony, du skulle vente i bilen.
Gør, som han siger.
–Hvad ville du have ringet om? –Jeg har dem ikke.
Elendige stodder.
Hvis du ikke kan betale, kommer du til mig.
–Jeg har 300 til gode. –Hold kæft!
Din kones varer er klar. Der er for mindst $30 i kød.
Cappicola, koteletter, en dejlig steg.
Skal du være fræk? Junior, herhen.
Nej! Hvad gør I?
Anthony, hvad fik du besked på?
Har din far aldrig hakket nogens lillefinger af?
Det er en traumatisk oplevelse. Ikke mindst for en 11–årig.
Det var det faktisk ikke.
Det gav mig et sus, hvis du gerne vil vide det.
–Skal jeg uddybe det? –Jeg lytter.
Der er mad.
Kom her.
Kom nu. Jeg vil tale med dig.
Det, du så i dag, var meget trist.
Du adlød ikke din far, så du burde have med livremmen.
Men mange drenge på din alder ville være løbet som en lille pige.
Men du blev.
Jeg ved, du kan lide mr. Satriale. Det kan vi alle. Han er rar.
Manden er gambler. Han kom i bundløs gæld.
Han skylder mig penge og ville ikke betale. Han undgik mig.
Derfor skal du aldrig begynde at spille, Anthony.
Hvad skulle jeg have gjort? Det er mit levebrød.
Det er sådan, jeg forsørger familien.
Du skal aldrig begynde at spille.
Johnny, maden er klar. Anthony! Janice, sluk for den der.
Lad det være dig en lærestreg. En mand betaler sin gæld.
–Han har sendt en dejlig steg. –Du kan lide den med ben, ikke?
Se saften.
Sådan, Wayne Newton.
–Må jeg få endestykket? –Lad os spise, mens det er varmt.
Gerne. Damen elsker kød.
–Fire sting. –Var det dit første angstanfald?
Jeg besvimede. Det kaldte min far det.
Vi har endelig fat i noget.
Det, du var vidne til den dag. Hvor kødet kom fra.
–Din mors åbenlyse nydelse. –Så var hun i godt humør.
Når de ugentlige slagtervarer kom. Eller Fusco. Grønthandleren.
Det var sikkert de eneste dage, min far fik noget på den dumme.
Sygt, ikke? At blive liderlig af gratis kød.
Mon din mor spekulerede på, hvorfor kødet var gratis?
–Det kød, hendes børn spiste. –Det ved jeg ikke.
Jeg vil ikke vide det. Jeg vil slet ikke tænke på det her.
Så var det utvivlsomt også for meget for dig dengang.
Det var derfor, du kortsluttede. Puberteten.
Du var vidne til din mors og fars seksualitet –
–men også til volden og blodet, der var forbundet med din mad.
Og så tanken om, at du en dag måske selv skulle bringe kødet hjem.
–Ligesom din far. –Alt det på grund af lidt kødpålæg?
–I stil med Prousts kager. –Hvad?
Marcel Proust. Han skrev "På sporet efter den tabte tid".
Han tog en bid af en kage, som han ofte fik som barn.
Én bid udløste en strøm af minder om barndommen –
–og om livet som sådan.
Det lyder bøsset. Det er vel ikke det, du mener?
Nej.
Men hvis du kender årsagen, er du mindre sårbar over for nye anfald.
–Jeg bliver bims af det her. –Vi er nødt til at stoppe.
Der er meget at bearbejde.
Men vi har gjort gode fremskridt.
Og jeg vil bede dig skrive tanker og associationer ned.
Så du den tackling? Han finter og krydser over –
–så han kommer rundt om fyren. Nu er han i gang med quarterbacken.
–Jeg troede, tailbacken havde den. –Du skal holde øjnene på bolden.
–Så kører jeg. –Hvorhen?
Jeg kører over til Med. Hun skal have sine cykelsko og noget bracciol.
–Må jeg køre med? –Vi sidder og ser kampen.
Jeg vil gerne til byen. Jeg kan høre kampen i bilen.
–Han vil besøge sin søster. –Du har ret. Jeg tager sko på.
–Se du hellere kampen. –Skal jeg ikke tage med?
A.J., sæt det her ud i bilen.
–Det drejer sig om Sambo, ikke? –Jeg ved ikke, hvad der foregår.
Men hvis du vil lave en stor scene på din datters nye college, så kom.
Gør hende flov. Skub hende væk. Eller stop din økonomiske støtte.
Lad hende gå på en statsskole. Måske flytte hjem igen.
Jeg ville beskytte hende mod sig selv. Det vil jeg gøre, til jeg dør.
Jeg siger ikke, at du ikke må tage med. Hun er din datter.
Jeg tror, jeg ser kampen.
Jeg har købt dine yndlingsoliven.
Lad mig være i fred.
Gå efter en touchdown. Jeg mangler fem point for at være dækket ind.
Undskyld mig.
Der bor hun. Meadow?
–Så er vi her. Hej. –Hej.
Det er min mor og min lillebror, A.J.
–Er far ikke med? –Nej. Ville du gerne have haft det?
–Noah, vil du...? –Noah har fortalt, hvad far sagde.
Det er kommet ud, så op i røven.
–Kan vi undgå de latrinære udtryk? –Hvad har far sagt?
Anthony, vent på mig dernede. Jeg vil gerne tale med din søster.
–Jeg ved, hvad han sagde. –Afgang.
Jeg bliver altid sendt væk. Så hvorfor overhovedet tage med?
–Hvad sagde din far? –Som om han ikke har fortalt dig det.
Han kaldte Noah så uhyrlige ting, at jeg ikke vil gentage det.
–Det kan ikke undskyldes. –Jeg havde lyst til at slå ham ned.
–Men du er civiliseret. –Havde du planlagt et stort drama?
Skulle din far komme og gentage det?
Er det nu mig, der er gal på den?
Skal hele verden finde sig i hans forpulede racistiske indstilling?
Han kommer fra et sted og en tid, hvor han tror, han hjælper dig.
–New Jersey? Det tredje årtusind? –Noah, du ved nok, hvad jeg mener.
Det har ikke været let at komme fra en raceblandet familie.
Du skal ikke nedgøre hans familie. Se, hvor du endte.
Noah, jeg vil gerne tale med min datter.
–Jeg går kun, hvis hun vil have det. –Gå bare. Jeg kommer om lidt.
Taler du højt om familiens anliggender?
Noah er ikke dum. Han fandt ud af det. Han lufter ikke sine meninger–
–i modsætning til visse andre er han både intelligent og følsom.
Hvis jeg blander mig i det, bærer jeg bare ved til bålet.
Jeg slår ikke op med Noah.
Jeg tog din hjelm og cykelshorts med.
Selv om jeg ikke synes, du skal cykle i byen.
Jeg skal til Litchfield, Connecticut.
Til nogle af Noahs forældres venner. De arbejder for NBC.
Svetlana, kom her.
Hej. Du må være den berømte Bill. Så er det flyttedag, hva'?
Jeg troede ikke, du ville vove at vise dig for mig.
–Hvorfor ikke? Hvad er der galt? –Hold dog op. Hvor er mit ben?
–Dit ben? Ja, hvor er... –Jeg ved, du tog det.
Hvad skulle jeg dog bruge det til?
Du tror, det tvinger mig til at give dig pladerne. Men du tager fejl.
Hvis du kan se en karmisk forbindelse mellem min mors plader og dit ben...
Plader og ben ender hos de rette ejermænd. Nu er jeg med.
–Hvordan kan du holde dig selv ud? –Bill, du spilder tiden.
Den møgso vil fortryde, at hun lagde sig ud med mig.
Sørg for, at du har alt dit lort, for jeg tilkalder en låsesmed.
–Doc, hvor er Dino? –De tog ham for stoffer.
Pis. Han nævnte det job på Rutgers, som han ville have mig med til.
Cafeen.
Vi skulle have tømt kassen efter deres velgørenhedskoncert i aften.
–Kender du detaljerne? –Det var min idé.
Det må være svært for dig, Anthony.
Din søster er på college, og du er alene med os.
Men før du ved af det, skal du selv på college.
–Jeg tror ikke, jeg vil. –På college? Vel vil du det.
Jeg vil ikke tale om det lige nu.
Der er så mange, som er klogere end mig. De er en flok originaler.
Du har ikke fået lov til at rejse dig. Du bliver straffet.
Lad ham være.
Hvis du flytter bilen, er du en død mand.
–Få Jewels autograf til mig. –Jeg skaffer dig hendes trusser.
Pengene, eller I bliver skudt.
–I plyndrer en velgørenhedskoncert. –Er det alt?
–De fleste betaler via studiekortet. –Hvad foregår der?
Ét ord til, og du er død.
Kør!
Her er dine penge.
–Du burde gå i solarium. –Det blev sent i går.
Giv næsen en pause. Man skal have syv timers søvn.
Det var arbejde. Vi tømte kassen på Rutgers sammen med lille Jackie.
Hvad er der galt?
Som medlem af klubben har man mange forpligtelser.
Ja, selvfølgelig.
Ét fejltrin, så skal man jagte efter penge frem for at tjene dem.
Velkommen i superligaen.
Gå hjem og sov. I morgen er der atter en dag.
Undskyld forsinkelsen. Jeg havde et par ærinder.
–Vil du have smelt? –Nej.
Vi har haft en rigtig god uge, boss.
–Hvordan har vores unge ven det? –Han mødte lidt modgang.
Men det endte godt.
Vent, til han hører, at de nye skal kropsvisiteres for mikrofoner.
Det vil han elske.
Han klarede sit afdrag ved hjælp af et røveri, som Jackie fik ham med i.
Jackie Aprile? Det, de skriver om i aviserne?
–Jackie var kun chauffør. –Chris ved, han skal holdes udenfor.
Jeg fortæller bare, hvad jeg ved.
Vær ikke for hård ved ham. Han har det svært i forvejen.
Hvornår bliver han voksen?
–Hvor er Soprano? –Her.
Se godt på ham og husk hans indsats på banen i sidste uge.
Soprano sad på bænken i tre perioder. Blev han blød i pæren?
Nej. Var han mindre tændt? Nej.
Da han blev kaldt ind, leverede han varen.
Han har måske en anfører i sig.
Det er det, der skal til. Og derfor skal han lede forsvaret.
Lad os så komme i bad, mens vi tænker på...
Soprano, har du det godt?